Miten oppii tuntemaan tuntemattoman?
Millaisia kykyjä silloin pitää olla?
Kun huomattiin, että valaanrasva
valaisisi kaupunkimme aivan uusin tavoin,
syntyi maailmanlaajuinen kysyntä.
Se on saanut ihmisen uskaltautumaan
tuntemattomiin syviin vesiin.
Emme tunne niiden syvyyksiä
emmekä lukuisia niissä eläviä otuksia.
Hirviöitä. Ovatko ne todellisia?
Saavatko tarinat kunnioittamaan merta?
KAMPPAILU MERTA VASTAAN
NANTUCKETIN SAARI, HELMIKUU 1850
Kysymys vaivaa ja innostaa minua.
Ehdotan tapaamista jo toista kertaa.
Keskustelustamme olisi varmasti apua
kirjoittaessani romaania,
jonka työnimi on Moby Dick.
Toivottavasti harkitsette tarjoustani.
Suuri tuntematon.
Mielikuvitukseni janoaa sen pariin.
Sama kysymys vaivaa minua yhä.
Miten oppii tuntemaan tuntemattoman?
Parhain terveisin, Herman Melville.
Olemme sulkeneet.
Ei täysihoitolaisia iltakahdeksan jälkeen.
HYVÄ HERRA MELVILLE...
Te tulitte.
Sinulle tuli vieras, armaani.
Tom Nickerson?
- Herman Melville. - Saimme kirjeenne.
Vain epätoivoinen tai hölmö tulee tänne.
Tarjoukseni on yhä voimassa.
Kolmen kuukauden maksu yhdestä illasta.
Koko omaisuuteni.
Pidän sitä kuitenkin sijoituksena.
Kertokaa, mitä Essexille tapahtui.
Mitä luulette tapahtuneen?
Olen kuullut puheita.
- Huhuja, että... - Mitä tahdotte?
Minkä tarinan haluatte kuulla?
Sen valastarinan.
Essex ajoi karille. Tutkimus oli kattava.
Uskon, että se ei ollut totuudenmukainen.
Painukaa ulos.
Olette Essexin viimeinen eloonjäänyt.
Jos te ette puhu, kuka sitten?
Ettekö kuullut? Häipykää. Heti!
- Älkää menkö. - Hän ei halua puhua.
En tullut tänne asti tuhlaamaan aikaani.
Minä pyydän, herra Melville.
Hän ei puhu Essexistä minullekaan.
Hän ei ole koskaan puhunut siitä.
Hänen sisällään on tuskaa.
Hänen sielunsa on... piinattu.
Hän on tunnustuksen tarpeessa.
Sallikaa minun puhua hänelle.
Armaani.
Tekisi ehkä hyvää puhua tuolle miehelle.
Ei.
Kuuntele tarkkaan.
Kuka pitää paikkaa pystyssä, kun juot?
Puhu edes jotain, että saat rahat.
Tiedät tilanteemme, Thomas.
Kerron vain sen verran kuin on tarpeen.
Haen viskiä.
Unohdin mainita kirjeessäni...
...että olin valaanpyytäjä.
Yhdellä matkalla. Keltanokka.
Olet siis nähnyt kaiken.
Vaimoni luki kirjanne.
Hän piti niistä.
Mukava kuulla.
Ne ovat myyneet hyvin.
Uskon, että tämä tarina
menestyisi esikoisromaaniani paremmin.
Se myi varsin hyvin.
Kirjoitatteko uuden meriseikkailun?
Oletteko lukenut Hawthornea?
Siinä vasta kirjailija. Mahtava kirjailija.
Niin on.
Mutta hän ei ole täällä. Minä olen.
Tietyistä syistä.
Kerron teille Essexistä. Voitte joutua pettymään.
Kerron kuitenkin silkan totuuden.
Essexin tarina... ...on tarina kahdesta miehestä.
Kapteeni George Pollardista...
...ja hänen yliperämiehestään...
...Owen Chasesta.
Owen. Älä myöhästy.
Kyllä minä ehdin. Tyttäremme katto ei saa vuotaa.
Miksi uskot, että se on tyttö?
Täytyyhän sen olla.
Hän saa muistuttaa, miksi rakastan sinua.
Tytöstä tulee versio sinusta.
Vaaleakiharainen maailmanvalloittaja.
- Pian tuo takki vaihtuu kai univormuun. - Aivan.
Vihdoinkin maatilkulta kapteenin taloon.
En kaipaa tylsiä kaupunkinaapureita.
Täällä riittää tilaa meille.
Joskus hyväntahtoisuutesi...
...on sietämätöntä.
Hae se kapteenin titteli.
- Paljonko tarjotaan? - 190.
Tarjotaanko 2 dollaria 1 000 gallonasta?
KASKELOTTI
Myyjä, myyjä! Täällä!
Criterion sai upeat 1 600 tynnyriä.
Uusi ennätys. 50 puntaa pääaineesta.
Onneksi olkoon.
- Huomenta, herra Chase. - Herra Mason.
Tulkaa sisään.
Yhtiökumppanini Benjamin Fuller.
- Huomenta, sir. - Istukaa, olkaa hyvä.
Herra Chase. Olemme äärimmäisen tyytyväisiä
meille tekemäänne työhön.
Kiitos, sir.
Yksi laivoistamme, Essex,
on lähdössä merille kunnostettuna.
Suurten sijoitusten vuoksi laivan täytyy päästä parhaisiin käsiin.
Tarjoamme teille paikkaa laivassa.
Yliperämiehenä.
Yliperämiehenäkö?
Lupasitte kapteenin paikan viimeksi,
kun toin teille 1 500 tynnyriä.
Muistatteko? Annoitte sananne.
Sitä lupausta täytyy lykätä.
Viime aikoina on mennyt huonosti.
Ei minun vuoroillani.
Nantucket hallitsee markkinoita.
Se ei saa muuttua.
Nyt ei ole hyvä aika kokeiluille.
Essexin kapteenina toimii George Pollard,
mahtavan valaanpyyntisuvun perillinen.
Hänen isänsä on suojelijamme.
Suku, herra Chase.
Takana voi olla vaikka millaisia matkoja.
Suku voittaa silti aina.
Suku ei täytä alusta rasvalla.
Kapteeni tarvitsee kunnioitusta.
Entä jos häntä ei kunnioiteta?
Varmistatte, että kunnioitetaan.
Hyvää päivän jatkoa.
Ymmärrän pettymyksenne, joten...
...viidestoistaosa tuotoista.
Se on paljon yliperämiehelle.
Jos tuotte 2 000 tynnyriä, lupaan...
...että ensi kerralla olette kapteeni.
Olette luvannut ennenkin, herra Mason.
Nyt lupaatte sen kirjallisesti.
Kapteeni Pollard.
Juttelimme herra Chasen kanssa.
Hän on mielellään alaisenne.
Mukava kuulla.
Joudun keltanokan lapsenvahdiksi.
Mies on syntynyt kultalusikka suussaan.
Olisi pitänyt hylätä tarjous.
Miksi? Nyt sinulla on kirjallinen lupaus.
Valehtelijan sana on arvoton paperillakin.
Olisit rakas kauppalaivan kapteeninakin.
Etkä olisi kahta vuotta poissa.
En ole poissa niin kauan.
Eräs bedfordilainen oli kolme vuotta.
Kaksi miestä kuoli, ja saalis oli pieni.
He olivat Bedfordista ja vailla minua.
Jumalauta!
Ryhdyn oman laivani kapteeniksi!
Valaanpyyntialuksen.
He jättäisivät meidät tälle maatilkulle.
Niin ei käy, Peggy.
Tuo on isäsi puhetta eikä sinun.
Mitä vikaa hänen puheessaan on?
Hän halusi jotain perheelleen.
- Isäsi oli haaveilija. - Niin oli.
Hän ei koskaan päässyt merelle.
Ainakin hän näki lastensa syntymät.
En osaa muuta.
Anteeksi.
Nain valaanpyytäjän.
Hei.
Vannon, että palaan silmänräpäyksessä.
Kunhan palaat.
Lupaa se.
Minähän jo vannoin. Pitääkö luvatakin?
Minä lupaan.
Minulla olisi asiaa, poika.
Kapteenina et voi olla ystävä. Olet heidän esimiehensä.
Älä unohda sitä. Älä anna heidän unohtaa.
Kiitos, sir.
Isoisoisäsi ja muut loivat tämän alan.
Ilman meitä ja sinua maailma pimenee.
Toivon olevani kunniaksi Pollardeille.
Oi Herra, loit mahtavan valaan
Tuon ihmeellisen suuren hirviön
Sen mittava voima on käsittämätön
Mutta iankaikkinen Jumala,
Sinä määräät sen
Saat heikot kuolevaiset heräämään
Vuoksi itsensä, lasten, vaimojen
Pedon kauhean kimppuun ryntäämään
Oi Isä, salli ihanan valosi
loistaa näihin miehiin päin.
Tee heidän matkastaan suotuisa.
Suo heidän palata täydellä laivalla,
jotta valaanrasvan valkeat liekit
valaisevat kotimme ja turvaavat katumme
yöllisiltä synneiltä
ja pitävät käynnissä koneet,
jotka vievät maatamme eteenpäin,
kun jalo lajimme kehittyy.
Rukoilemme sinun nimessäsi.
No niin. Missä kuussa se tapahtui?
Se oli loppuvuotta.
Lähdimme viimeisten joukossa.
Pääsin mukaan ystäväni Barzillain kanssa.
Olin 14-vuotias. 14...
Nickerson, älähän seisoskele siinä.
Ensi kertaa merillä.
Pelkäsin, mutten halunnut näyttää sitä.
Barzillai oli 17-vuotias.
Orpoja. Vartuimme satamassa.
Meillä oli kiire miehistyä.
Mitä nuo neulat ovat, Nuhru?
Valasneuloja, Thomas.
Miten minäkin saan sellaisen?
Sinun pitää työntää tappokeihäs
maapallon suurimpaan petoon.
Nickerson, vie viherkamat herra Bondille.
Pian nyt, hitto vie.
Saan vielä joskus 12 tuollaista.
Vintturi on valmiina ja purjeet löysinä.
Herra Joy, tässä on vain puolet!
Pane ne tynnyrien päälle.
Sinun täällä olosi merkitsee yhtä asiaa.
Yksi täällä tietää totuuden Chasesta.
Ei, vaan muut laivat on jo miehitetty.
Kuulehan nyt.
Olen uusi mies, Owen. Oletko sinä?
Ei kai Matthew Joy ole hylännyt pulloa?
Olen täysin kuivilla.
Onko Owen Chase hylännyt raivoamisen?
Olen täysin tyyni.
Uskon vasta, kun näen.
Kapteenimme huomioon ottaen
tyyneytesi kestää noin... 48 tuntia.
Onnea matkaan.
- Pollard. George Pollard. - Owen Chase.
Chase.
- Sukunne ei ole saarelta. - Totta.
Pian saari jää taakse ja oloni on kotoisa.
Täytyy myöntää, että yllätyin.
Yleensä kapteeni valitsee yliperämiehen.
Kokenut kapteeni valitseekin.
Omistajat haluavat tietenkin
jättää sijoituksensa miesten käsiin.
- Aivan. - He kaipaavat lisävarmuutta.
Tarkkailkaa minua ja kertokaa virheistäni.
Niin aion tehdä, kapteeni.
Herra Chase, nostakaa ankkuri.
Avatkaa keulapurje!
Herra Lawrence, tartu ruoriin.
Herra Joy, nosta purjeet.
Herra Cole ja Chappel, mesaanipurjeelle!
Nostakaa haruspurje ja märssypurjeet.
Rivakasti!
Nickerson, älä kuhnaile!
Irrottakaa supistimet ja purjeet!
Avatkaa märssyt ja prammit!
Käyttäkää vintturia.
Avatkaa prammit.
Irrottakaa supistimet ja purjeet!
Seistinki on sotkeentunut.
Tartu ruoriin, herra Chappel!
Miksi prassit eivät ole valmiina?
Herra Ray, missä keulapurjeet ovat?
Vääntäkää vintturia!
Nickerson, vedä!
Purjeet kuntoon!
Jumala jo koko Nantucket katselevat.
Ankkuri on ylhäällä!
Varokaa päätänne, kapteeni!
Mitä nyt, herra Sheppard?
Seistinki on sotkenut purjeen!
Purje on jumissa!
Seistinki on yhä sotkussa!
Purjeita ei ole vielä tarpeeksi.
Varovasti!
Kyse on seistingistä, Owen.
Väisty.
- Hemmetti! - Keulapurje alas!
Vetäkää!
Kiinnittäkää ne!
Hienoa työtä, herra Chase!
Jos pääsemme pian Kap Verdesiin,
voimme saapua Tyynellemerelle ajoissa.
Otatteko maissia?
Ei kiitos, sir.
Se ei maistu minulle.
Sepä omituista.
Isänne kasvatti kuulemma maissia.
Pitää paikkansa.
Kyllästyin syömään sitä päivittäin.
Maissia, okraa, kenties papujakin?
Ennen kuin hän joutui vankilaan.
Onko tämä tarina tuttu, herra Joy?
- Sir? - Tiesittekö,
että vankila teki herra Chasesta orvon?
Me päädymme merille eri syistä.
Emme yleensä juurikaan kysele.
Se ei ole ollut helppoa.
Nantucketin meriperhe adoptoi teidät.
Minua on ennenkin sanottu maakravuksi
ja muistutettu, etten kuulu perheeseen.
Anteeksi. Menen jakamaan tehtäviä.
Ei, sir. Ei minulle.
- Eikö pisaraakaan? - Ei, sir.
Kuten sanoin,
mitä vähemmän kysymyksiä, sen parempi.
Antakaa ruokaa!
Tällaista litkuako heti aluksi?
Senkin saiturit. Missä liha on?
Onpa upea tyttö.
Kaunis näky valaanluuhun kaiverrettuna.
- Haluan koskettaa. - Et saa koskea.
Etkö olekaan naimisissa?
Olen, tämän kanssa.
On hänellä ainakin tällainen nenä.
Onneksi olkoon, arvon naiset.
Teitte hienoa työtä purjeiden kanssa.
Enpä ole nähnyt surkeampia tunareita.
- Herra Chappel. - Sir!
Olet kapteenin harppuneeri.
Herra Lawrence, sinä olet minun.
Herra Peterson.
- Aliperämiehen harppuneeri. - Selvä, sir.
Kuusi miestä venettä kohden.
Harjoitus alkaa huomenna seitsemältä.
Emme ole edes Halifaxin kohdalla, sir.
Mikä on nimesi?
Coffin. Henry Coffin.
Hän on kapteenin serkku, sir.
No niin, herra Coffin.
Tietääkö valas, jos on Halifaxin kohdalla?
En tunne teidän kaikkien taustoja.
Osalla voi olla rikostaustaakin.
Se ei kiinnosta minua.
Teidän on omistauduttava yhdelle asialle,
nimittäin valaanrasvalle.
Haluan täyttää 2 000 tynnyriä ja palata.
Hyvälläkin säällä, herra Coffin,
harjoittelemme pyyntitoimenpiteitä.
Laiskurit saavat uida kotiin. Onko selvä?
Sir.
Keltanokka.
Kannelle.
Alahan laputtaa.
Kyllä, maakrapu.
- Thomas Nickerson? - Kyllä, sir.
Jotkut voivat aluksi huonosti.
Vetäkää minut ylös!
Paras tapa kohdata Neptunus, poika!
Vetäkää minut ylös!
Onko nyt parempi?
Helvetti!
Olen pahoillani, sir.
Nyt sinulla on kerrottavaa äidillesi.
Äitini on haudattu Smith's Hilliin.
Isänikin hautakivi on siellä.
Hän katosi merellä ennen syntymääni.
Anna se minulle.
Tämä on nyt perheesi, poika.
Myötä- ja vastoinkäymisissä.
Enimmäkseen vastoinkäymisissä.
Luuttua kansi, poju.
Tänään opitte jotain valaanpyynnistä.
Panit köyden väärin, Nickerson.
Jatkamme tätä iltaan asti, jos on pakko.
Märssypurjeen snörpit!
Harppuneeri, valmiina veneeseen!
Märssypurjeen snörpit!
Äyskäröintikiulut!
Laiva tulee tutuksi tänä iltana.
Kisko sitä köyttä, Barz.
Nopeammin, herra Ray.
Ei enää keltanokkia!
Nyt olet merimies!
Ei hassumpaa, herra Ray. Hienoa.
Keulapurjeen kuvut!
Totutelkaa raatamaan kuin hevoset.
Herra Chase?
Sir.
Avatkaa myötäpurjeet.
Onko se viisasta lähellä Golfvirtaa?
Pysytään viidessä solmussa.
Olemme kaksi päivää jäljessä.
Pitää kiriä itätuulet kiinni.
Avatkaa myötäpurjeet.
Avatkaa myötäpurjeet. Vauhtia!
Avatkaa myötäpurjeet!
Mastoon! Kapteeni haluaa vauhtia.
Säätäkää prasseja.
Märssy- ja prammimyötäpurjeet eteen.
Kiinnittäkää myötäpurjeen nostin!
Myötäpurjeen puomi valmis!
Märssy on levitetty, sir!
Kapteeni sai meidät liikkeelle!
Vanha laivakin osaa lipua kauniisti!
Tuulenpuuska tyyrpuurissa. Hidastetaan.
Ei vielä, herra Chase.
Lähestymme sitä kahdeksalla solmulla.
Jatketaan. Miehet ovat löysiä.
He ovat kunnon kasteen tarpeessa.
Jos emme hidasta, voimme joutua lujille.
Herra Chase,
jatkamme näin.
Herra Lawrence? Pitäkää kurssi.
Pidän kurssin, sir.
Menetämme puoli päivää.
Kuljemme puuskan reunalla.
Miesten on selviydyttävä puhurista.
On parasta varautua myrskyyn.
Huonoa säätä luvassa. Suojataan kansi.
Tuplaköydet veneisiin!
Parasta varautua, herra Bond.
Edessä on tuulenpuuska.
Suojatkaa isoluukku!
Laiva liikkuu nopeasti!
Meidän pitää vaihtaa suuntaa.
Jatkamme näin, herra Chase.
Herra Lawrence! Pitäkää kurssi!
Pidän kurssin, sir.
Meri vyöryy yli!
Pitäkää kiinni!
Hidastakaa, herra Chase!
Luuvarttiin ja vanteista kiinni!
Purjeet on saatava alas!
Pidä kiinni, Nickerson!
Pitäkää köydet lujina!
Pitäkää kiinni!
Kääntäkää laiva leevarttiin!
Ei! On liian myöhäistä!
- Prammit auki! - Ei, kääntäkää laiva!
Kaartakaa, herra Lawrence!
Nyt on, jumalauta, myöhäistä!
- Myrsky iskee kylkeen! -Kääntäkää laiva!
- Pitäkää kiinni! - Kääntäkää!
Prammit auki!
Pitäkää kiinni!
Varokaa!
Herra Joy!
Prammit täytyy leikata!
Laiva täytyy suoristaa!
Oliko teillä asiaa, sir?
Seitsemältä huomenna...
...kokoatte miehistön.
Ilmoitatte, että palaamme Nantucketiin.
Pahoittelette kapteenin vastustamista,
mikä lähes maksoi kaikkien hengen.
Mitä?
Hyväksyn irtisanoutumisenne satamassa.
Ei muuta.
- Käskitte avata myötäpurjeet. - Syystäkin.
- Miehiä testattiin. - Lähetitte myrskyyn.
Se oli onneton sattuma.
Huonoa merimiestaitoa.
Epäonnen syyttäminen on heikkoutta.
Hemmetti tuota nenäkkyyttä!
Tiedättekö, kenelle puhutte?
Olen kapteeni George Pollard. Pollard!
Valasneulojenne määrästä huolimatta
olette pelkkä maajussin poika,
joka on päässyt upseeriksi uhkailemalla.
Häipykää!
Olisi virhe palata ilman tynnyriäkään.
Se ei imartelisi Pollard-nimistä miestä.
Tai Chasea.
Kannattaisi työskennellä ahkerasti,
täyttää alus öljyllä, kotiutua vuodessa
ja päästä pian eroon toisistamme.
Odotan sitä yhtä lailla kuin te.
Siitä päättää tietysti kapteeni.
He olivat kuin kärttyisä aviopari.
Sellainen sietää toisiaan, herra Melville.
Sellainen voi myös upottaa laivan.
Oletteko te naimisissa?
Olen.
Jumala armahtakoon.
Esikoinenkin on tulossa.
Tietääkö vaimokulta,
että annoitte rahanne ventovieraalle?
Ei, sir.
- Olette täynnä yllätyksiä. - No niin...
...eikö Essex palannut satamaan?
Ei.
Se jatkoi merelle.
Kyllä vain. Ennen pitkää
kuulimme valaanpyytäjien lempiäänen.
Valaan puhaltelua.
Puhaltelua!
Ylähankaan!
Siellä se puhaltelee!
Silovalas vai kaskelotti?
Ne ovat kaskelotteja!
Pyrstöt vaan vilahtelevat!
Herra Chase, veneet vesille!
Kaikki miehet kannelle!
Veneet vesille.
Lasketaan veneet!
ATLANTTI KOLME KUUKAUTTA MERILLÄ
- Selkärangat murskaksi! - Kyllä, sir.
Soutakaa kätenne ruvelle.
Siinä ne nyt hyppivät!
- Tuonnepäin täyttä vauhtia! - Kyllä, sir.
Käyttäkää selkää!
Vetäkää vimmatusti!
Siellä se puhaltelee!
Tuo on poikanen.
- Poikanenko? - Tuossa on naaras.
Siinä on meidän poikamme!
- Nickerson, työnnä! - Anteeksi, sir.
- 40-tynnyrinenkö? - 50.
Ennätysyksilö.
Soutakaa rivakasti.
Soutakaa keuhkot rakoille!
Täydellä voimalla! Reippaasti, pojat!
Tarkkailkaa airoja!
Herra Ramsdell, valmistele köysi.
Herra Lawrence, otan ensimmäisen.
Viekää minut hyvään kohtaan.
- Vetäkää! - Pysykää sen lähellä.
On ensimmäisen rekiretkesi aika, poika.
Hyvänen aika!
Katsokaa sitä!
Pelottavin olento päällä maan.
Se sukeltaa.
Käteni!
Köysi pitää kastella.
Vetäkää, pojat!
140 syltä köyttä jäljellä, herra Chase.
80 syltä köyttä jäljellä, sir!
Se vetää meidät upoksiin!
Matthew, tarvitsen köytesi!
Jatkakaa!
Anna köysi, Peterson!
Anna köysi, Peterson.
60 syltä köyttä jäljellä, sir!
- 20 syltä, herra Chase. - Sitokaa ne!
- Turvattu! - Nyt!
Peterson, peräsin!
Paljonko köyttä on?
70 syltä jäljellä.
Ei, ei. Odota!
- Owen! - Ei, ei. Ei vielä!
Älä koske köyteen!
50 syltä, sir.
Jumalauta, Owen!
Käskin olla koskematta!
30 syltä jäljellä.
10 syltä jäljellä, sir!
Takaperin!
Työntäkää!
Savupiippu on tulessa!
Tulessa!
Vauhtia, pojat.
Painukaa hiiteen, kusipäät!
Valaanrasva öljyssä. Haistelkaa, pojat!
Tuo tietää rahaa!
Pois siitä, paskiaiset!
- Onnistuuko? - Ei taatusti.
- Miltä näyttää? - Huonolta.
Siinä kaikki.
Herra Chase?
Niin?
Siinä oli kaikki, sir. Emme saa enempää.
Se on kultaa. Kaivakaa vain.
Emme mahdu tuonne.
Etsikää sitten joku sopiva.
Nickerson! Tulehan tänne, poika.
Hei! Käskin tulla tänne.
Kiipeä sen päälle.
Tee se, Thomas.
Tuo on paljon arvokkaampaa
kuin se, mitä he keittelevät.
Sir! En voi.
Olen pahoillani. En voi.
Mene alas tai joudut nukkumaan siellä.
Pane tämä hampaidesi väliin, poika.
Se löyhkää kuin paholaisen perse.
Kiitos.
- Anteeksi. - Ota tyynyni mukaan!
Alahan painua.
Sen sisällä oppii tuntemaan itsensä.
- Oletko ollut valaan päässä? - En.
Vältyin siltä.
Aarre sijaitsee siellä.
En unohda ensimmäistä koirasta.
47 tynnyriä.
Ilo oli tietysti lyhytaikainen.
- Oliko ne seudut ongittu tyhjiksi? - Oli.
Niinpä jatkoimme matkaa.
Hornin kiertäminen kesti kuukauden.
Etelä-Atlantti jäi taakse. Toivoimme,
että olosuhteet kohenisivat.
Tyynellämerellä tilanne ei ollut parempi.
Valaita ei juuri näkynyt.
Oltuamme merillä lähes vuoden
kapteeni ja yliperämies olivat kireitä.
Kapteeni Pollard viihtyi hytissään.
Hän pelkäsi miehistönsä kohtaamista.
Lastiruumamme oli lähes tyhjillään.
Mitättömän saaliimme näkeminen
muistutti, että kotiinpaluu viivästyisi.
En puhu tuota kieltä. Puhukaa englantia.
Tarjoa enemmän.
Nantucketilaista valaanrasvaa.
En anna enempää laihasta siasta.
Pappi käskee kertomaan uutiset.
Keitä kirjeet auttaisivat? Leskiäkö?
Menetetyn laivan omistajiako?
Kauanko aiotte jatkaa tätä, kapteeni?
Kirjoita sitten Espanjaan ja ano armoa.
Tapahtumia ei olisi voinut estää.
Eivät omistajat edes uskoisi.
Öljynne on rikastuttanut heitä vuosia.
Capitán?
Kuulin, että matkanne keskeytyi, sir.
Kapteeni George Pollard Essexiltä.
Capitán Clemente Pelaez, Santa Maria.
Tarjoaisitteko kollegalle juotavaa?
Ei, ei.
Huonoa onneako? Kuinka kaukana?
Vain hölmöt lähtevät niin kauas.
Siis kuinka kauas?
Tuhat peninkulmaa päiväntasaajalla.
Rannikkoalueella.
Oliko siellä valaita?
Enemmän kuin voisi haaveillakaan.
Satoja.
Pyrstöt vain vilisivät silmissä.
Olisi saanut 3 000 tynnyriä päivässä.
Miten niin "olisi saanut"?
Jos sitä paholaista ei olisi ollut.
Valasta.
Se oli valkoinen kuin alabasteri.
30-metrinen.
Se tappoi kuusi miestäni.
Meille muille se jätti erilaisia muistoja.
Tanssiko se myös ja varastiko taskuista?
Gracias.
Uskoitteko tuota?
Jos lähdemme nyt
kaakkoistuulten mukana saaliin luo,
pääsemme kotiin puolessa vuodessa.
Mitä tuumaatte, herra Chase?
Ei kannata pitkittää kärsimystä.
Aamen.
Ahneus iski kapteeniin ja yliperämieheen.
Jatkoimme siis matkaa.
Tuhat peninkulmaa päiväntasaajalla.
Kun tieto loppui, spekulointi alkoi.
Valaat olivat piiloutuneet sinne.
Mahdollisimman kauas ihmisistä.
Mutta me löysimme ne.
Vuosisatoja aiemmin
pelättiin purjehtia maapallon reunamilla.
Me olimme matkalla järjen reunamille.
Uskon tilalle tuli epäilys.
Toivon tilalle silmitön taikausko.
Miehet puhuvat, kapteeni.
Niinhän he tekevät.
Näin kauas tuleminen aiheuttaa närää.
Oikaisitko heitä?
Muistutitko tehtävästämme ja siitä,
että menemme sinne, missä on valaita?
Serkku... minä pyydän.
Tämä on sulaa hulluutta.
Olitte altis sen miehen vaikutukselle.
Laivan on käännyttävä takaisin.
Palaa vakuuttamaan miehet.
Ole johtaja.
Älä enää käytä sukulaisuuttamme hyväksi.
Herra Coffin.
14 KUUKAUTTA MERELLÄ
Mitä nyt?
Kuunnelkaa.
Herra Chase? Näen vaahtoavaa vettä.
- Missä? - Paapuurissa!
- Menoksi! - Näettekö mitään?
- Veneet vesille! - Veneet vesille!
Hiiteen se Meksikon alue!
Airot ilmaan!
Näyttäkää sille, herra Chappel!
Pistäkää sitä! Pistäkää sitä!
Suoraan edessä, Peterson!
Älkää antako sen purra airoja!
Perään!
- Se valasko? - Niin.
- Se on siis totta? - Niin.
Liian paljon on totta.
Nostakaa se!
Täydellä voimalla!
Herra Bond!
Siirrä eturaakaa, laske takilaa!
Siinä se on, Peterson. Nyt, nyt!
Herra Lawrence, leevarttiin kohti parvea.
Kuumaa pikeä, sir.
Löydämme sen.
Mustanahka on lähellä.
Rantaudutaan siihen!
Se on meidän!
Mikä se oli, herra Lawrence?
Herra Chase!
Jumalauta. Etsikää herra Lawr...
Herra Easton!
Herra Lawrence pumppuja hoitamaan!
Missä se on?
Keulapaapuurissa!
Tuokaa isoimmat harppuunat.
Jos se haluaa tapella...
Onpa erikoista käytöstä.
Herra Lawrence ruoriin.
Herra Ramsdell, kiinnitä se etumastoon.
Vannon, että tapan sen.
- Katkaiskaa köysi! - Varokaa!
- Kapteeni! - Mitä?
Essex kallistuu!
Kääntäkää vene!
Apua! Herra Joy!
Ojenna kätesi! Nickerson!
Herra Chase!
Valas, sir.
Se rikkoi laivan.
Mitä?
Menetimme Eastonin ja Sanbornin.
Pumput ovat kelvottomia, sir.
Valmistautukaa hylkäämään alus.
Emme voi soutaa kotiin.
Täytyy purkaa purjeet ja keksiä jotain.
Kerätkää ruokaa ja vettä.
Puhdas vesi tulee tarpeeseen.
Nickerson, kanna se, mitä voit.
Barz, tule mukaani.
Herranen aika.
Ensin purjeet ja muona.
Kanna niin paljon ruokaa kuin voit.
Vauhtia, pojat!
Nickerson, tynnyreitä on välikannellakin.
- Kestätkö? - Laivakorppu on kuivaa.
- Ripeästi. - Laskekaa!
Ottakaa halssiköydet!
- Laskekaa! - Antaa tulla vain!
Pysykää loitolla!
Vauhtia, Nickerson!
Chasen vene.
Laskekaa raaka!
- Tarvitsemme purjeet. - Vesi ei riitä.
Hakekaa tynnyrit!
Lisää vettä ja korppua!
Tynnyreitä on lisää!
Pian nyt, Benjamin!
Anna kätesi! Sain sinusta otteen.
- Korppua! - Vauhtia!
Vauhtia, herra Nickerson!
Pois öljyn läheltä!
- Se uppoaa. - Missä Owen on?
- Missä herra Chase on? - Hän oli tässä.
- Pian nyt! - Owen!
Meidän pitää häipyä!
- Pian nyt! - Öljyä kannella!
- Kapteeni! -Herra Chase!
- Herra Chase! - Owen!
- Missä yliperämies on? - Owen!
- Se räjähtää! - Meidän pitää lähteä!
Odottakaa! Herra Chase!
Herra Chase!
Hän on tuolla! Hän on tuolla!
- Täällä! - Herra Chase!
Siirtäkää tuota! Herra Chase! Täällä!
Saimme otteen.
Ei hätää, herra Chase.
Lähdetäänkö kalaan?
Puhdista ja lataa se, herra Joy.
Perääntykää tai se vie meidät mukanaan.
2 000 MERIPENINKULMAA ETELÄ-AMERIKASTA
Kapteeni.
Miten on muonan laita?
Kaksi unssia korppua mieheen päivässä.
Ja puoli kupillista vettä.
- Eihän sillä elä. - Ei montaa päivää.
Se on se.
Se se on.
Et sinä minua huijaa, herra Chase.
Herra Coffin?
Tämä on sinun syytäsi.
Laske aseesi, herra Coffin!
- Sano, että pelkäät! - Laske ase!
Mitä tapahtuu, kun ruoka ja vesi loppuu?
Tottele kapteenia, Coffin!
Herra Coffin, laskekaa ase!
- Tämä on käsky! - Tottele kapteenia!
Sano se! Sano se! Sano se!
Henry! Laske ase.
Henry!
Laske se.
Lähdimme siis itään.
Sinne, mistä olimme tulleetkin.
Aurinko ja kompassi kertoivat sen.
Kaikki suunnat näyttivät samalta.
Tähtäsimme Pääsiäissaarelle.
Matkaa oli 5 000 kilometriä.
Olemme ajelehtineet etelään 12 päivässä.
Emme ole lähempänä Pääsiäissaarta.
Pysyimme paikallamme.
Olemme kirottuja.
Vaihtelevat tuulet muuttavat kaiken.
Kyllä niitä vielä tulee.
Chappel!
Saitte hänet, kapteeni!
Herra Joy, nostin on jumissa!
Herra Joy! Oletteko kunnossa?
- Tarttukaa peräsinvarteen! - Matthew!
Purje alas!
Matthew. Miten kävi? Miten kävi?
Owen. Mitä sinä täällä teet?
Anna kun katson. Anna kun katson.
- Olen kunnossa. - Rauhoitu. Katson vain.
Löin pääni. Se on vain pelkkä naarmu.
- Naarmu. - Antakaa vettä.
- En tarvitse! - Antakaa vettä, jumalauta!
Ei, ei. En tarvitse vettä. Olen kunnossa.
Juo vain.
Minä autan.
Ei mitään hätää. Ei hätää.
Mitä te toljotatte? Olen kunnossa.
Kapteeni Pollard. Terve kuin pukki.
Terve kuin pukki, jumalauta.
Owen. Olen kunnossa. Onko selvä?
- Olet sitkeä pirulainen. - Olen kunnossa.
Ala painua.
Hän pärjää kyllä.
Lähdetään.
Miksi tuhlata vettä kuolleeseen mieheen?
Nuo kaksi ovat tunteneet toisensa
ja purjehtineet yhdessä lapsesta asti.
Katsoisitko vierestä, kun veli kuolee?
Kyse on vain määristä, herra Chappel.
Sitä ei riitä meille kaikille.
Miksi tuhlata vettä kuolleeseen mieheen?
Miksi tuhlata vettä...
Miksi tuhlata vettä? Miksi tuhlata?
Miksi tuhlata vettä kuolleeseen mieheen?
Herra Nickerson?
Miksi tuhlata...
Onko kaikki hyvin?
- En voi. - Ette voi mitä?
Ei. Teillä on tarpeeksi. Enemmänkin.
Olemme jo näin pitkällä.
- Olemme lopussa. - Meillä oli sopimus.
Ottakaa rahat ja häipykää!
- Myin sieluni paholaiselle! - Ei, sir.
Paholainen rakastaa salaisuuksia.
Etenkin niitä, jotka piinaavat sielua.
Mikä on teidän salaisuutenne?
En ole loistava kirjoittaja.
En ole Hawthorne.
Mutta ensi kuulemasta lähtien...
...tämä tarina on vainonnut minua.
Se kalvaa minua.
Pelkään, että jos en kirjoita sitä...
...en kirjoita enää koskaan.
Mitä muuta?
Pelkään, että jos kirjoitan sen...
...siitä ei tule niin hyvä kuin pitäisi.
Jatkakaa kertomusta, sir.
Meidän kummankin vuoksi.
34 PÄIVÄÄ TUULIAJOLLA
Laita kiertämään.
Kiitos, sir.
Kiitämme Sinua, Herra, tästä ruoasta.
- Anteeksi. - Elämästä, terveydestä
- ja kaikesta hyvästä. - Maata.
Maata!
- Maata! - Maata!
Airot! Soutakaa!
- Näin sen, herra Chase. - Niin teit, poika.
Lopettakaa. Lopettakaa!
- Mitä nyt? - Herra Chase!
Mitä helkkaria? Miksi pysähdyitte?
Se on seurannut meitä!
Mitä hän höpisee?
Ei siellä mitään ole, herra Chase!
Mitä te teette?
Valmistautukaa iskuun!
Ei!
Missä se on?
Tämä voi olla Ducie Island.
Ilman apuvälineitä siitä ei ole varmuutta.
Poltetaan nuotiota yötä päivää.
Jospa jokin laiva näkisi savun.
Halusin näyttää tämän.
He ovat olleet täällä varmasti kauan.
He odottivat laivaa.
Laivaa ei kuitenkaan tullut.
Ei tänne mitään laivoja tule.
Jos jäämme, kuolemme.
Koskahan trooppiset linnut
lakkaavat tulemasta, kun munat syödään?
On etuoikeus tietää kuolinhetkensä.
Voi valmistautua siihen.
On kurjaa olla näin kaukana kotoa.
Ei saa hyvästellä eikä solmia rauhaa.
Ei saa selvittää asioita.
Selvitetään meidän asiamme, kapteeni.
Minkä kapteeni?
Essexin menetys ei ollut teidän syynne.
- Syy oli myös minun... - Ette ole kapteeni.
Mutta olette kuin luotu tähän työhön.
Minä vain synnyin tiettyyn sukuun.
Mitä me teemme, George?
Miten loukkasimme Jumalaa?
Jumalaa on loukannut vain valas.
Mekö emme?
Olimme ylimielisiä ja ahneita.
Meidät on luotu Jumalan kuvaksi.
Olemme maanpäällisiä kuninkaita,
jotka purjehtivat planeettamme ympäri.
Taivutamme luonnon tahtoomme.
Tunnetko itsesi tosiaan kuninkaaksi?
Emme ole mitään. Olemme hiukkasia.
Ja tomua.
Purjehdimme aurinkoon aamunkoitteessa.
Jos kuolemme, Jumalan armosta...
...kuolkaamme kuin miehet.
- Olemmeko valmiita, herra Weeks? - Kyllä.
Herra Chappel?
Herra Wright?
En pysty siihen, sir.
Minä, Wright ja Weeks... jäämme tänne.
Oletko valmis lähtöön, Matthew?
- Autan sinua. - Ei se kannata.
Lähdemme kotiin.
Ei se kannata. Lähtekää te vain.
Jumalauta, Matthew.
Ei se mitään.
Lähetän veneen sinua noutamaan.
Sitten pelaamme korttia Nantucketissa.
- Niin. - Sovittu.
Avaanko sen sinulle?
Enköhän minä sen auki saa.
Jos se on tarpeen.
Jumala olkoon kanssasi, veli.
Niin sinunkin kanssasi.
Veli Peterson?
Tuletteko mukaan?
Herra Peterson.
Tulkaa meidän veneeseemme.
48 PÄIVÄÄ TUULIAJOLLA
Missä hän on?
Pollard?
Herra Lawrence, herää.
Minne se toinen vene katosi?
Pollard!
Kapteeni Pollard?
- Pollard! - Kapteeni!
Kapteeni Pollard!
Pollard!
Mikä hätänä?
Benjamin, mitä sinä teet?
Hän on kuollut. Lasken hänet mereen.
Katso minuun. Katso minuun, Benjamin.
Järkevä merimies ei hylkää pelastustaan.
Kuulehan, poika.
Hän voi auttaa meitä.
Jumalani. Taivaallinen kuninkaani.
Hänen armonsa voima on suloinen.
Kaipaavin silmin
olentosi luottavat jokapäiväiseen ruokaan.
Sieluni on kuollut.
Niinpä päätös tehtiin.
Valmistelimme ruumiin.
Poistimme elimet.
Erottelimme raajat ruumiista...
...ja leikkasimme lihan irti luista.
Sen jälkeen... suljimme ruumiin.
Ompelimme sen kiinni...
...ja laskimme mereen.
Söimme ensin sydämen.
Tuomitsette minut.
En tuomitse.
No niin. No niin.
Nyt se on tehty.
Se on paljastettu.
Ettekö kertonut kenellekään?
En.
Ettekö edes vaimollenne?
Olisiko hän voinut rakastaa minua,
jos hän olisi tiennyt kamalat tekoni?
Kyllä olisi.
Jos olisit kertonut tuon, kun tapasimme,
kantaisin edelleen sormustasi.
Sen pojan vahvuus elää sinussa yhä.
Näen sen, vaikka et itse näkisikään.
Voit kertoa tarinasi loppuun, armaani.
Nouse istumaan.
Kuulehan... nojaa päätäsi tähän.
Jäljellä on vielä hiukan vettä.
Älä luovuta. Menemme kotiin.
Onko teillä perhe kotona, herra Chase?
On minulla vaimo.
Ja poika tai tytär.
71 PÄIVÄÄ TUULIAJOLLA
Hyvä on.
Kapteeni!
- Vedetään uudelleen. - Ei käy.
Vedetään uudelleen.
Herra Ramsdell...
...ottakaa aluksen komento.
Voisitko, serkku?
Olet kapteenimme. Sinua tarvitaan.
- Kyllä te pärjäätte. - Minä pyydän.
Minä pyydän.
- Henry. - Vedetään uudelleen.
Tämä on käsky.
Jos et pysty siihen,
ojenna pistooli jollekulle muulle.
Henry, ei, ei, ei!
Auta minua, poika.
Olimme tyynellä vyöhykkeellä viikkoja.
Siellä Tyynimeri on kuin erämaa.
Aurinko porotti.
Minua pelotti.
Päässäni pyöri vain se...
...että jäisin viimeisenä henkiin.
Rantaan oli yhä ainakin 1 000 kilometriä.
Herra Chase.
Kapteeni Pollard.
Onpa mukava nähdä.
Eloonjäämisemme ei ole ollut mukavaa.
Ei meidänkään. Barzillai?
Kolmas vene?
He ovat...
He ovat olleet päiväkausia kateissa.
He taitavat olla mennyttä, sir.
Herra Chase, teillä on parhaat asemat.
Se on pelkkä valas.
Siinä se on. Heitä keihäs!
Heitä se!
Heitä se! Heitä keihäs!
- Heitä se! - No niin.
Tapa se! Se on siinä! Heitä keihäs!
Mikset tappanut sitä?
Senkin typerys.
Virtaukset veivät meidät erilleen.
Emme enää nähneet Pollardin venettä.
87 PÄIVÄÄ TUULIAJOLLA
Vene!
Myötätuulessa keulapaapuurissa!
Jumala armahtakoon.
90 PÄIVÄÄ TUULIAJOLLA
Herra Chase.
Isä!
Älä jätä minua, isä!
Herra Chase.
Herra Chase. Katsokaa, sir.
Herra Chase. Katsokaa!
Herätkää, herra Chase! Herätkää!
Herätkää, sir. Maata näkyvissä.
Katsokaa, herra Chase.
Pelastuimme siellä,
Más Afueran saaren lähellä Chilessä
90 päivän päästä Essexin uppoamisesta.
Saimme vanhoja vaatteita ja ruokaa.
Aluksi oli vaikeaa ja outoa syödä.
Meistä pidettiin huolta,
kunnes eräs laiva vei meidät kotiin.
Matka kesti toiset kolme kuukautta.
NANTUCKETIN SATAMA 11.6.1821
Koko saari oli katsomassa paluutamme.
Kukaan ei hurrannut.
Oli aivan hiljaista.
Meitä tuijotettiin kuin näkyä, aaveita.
Emme olleet kertoneet mitään,
mutta ehkä he tiesivät puutteistamme.
Kenties he olivat vain uteliaita.
Voi luoja!
Minähän lupasin.
Voi luoja.
Hei. Hei, kultaseni. Kukas tämä on?
Phoebe Ann.
Phoebe Ann Chase...
Siinä on isi.
Hei, kultaseni.
Tässä on sinun isäsi.
Voi luoja.
Häntä ei jätetty rauhaan.
Herra Chase ei ehtinyt kauan kävellä,
kun kävi käsky merenkulkutoimistoon.
Liikeasioita oli selvittämättä.
Mennään asiaan.
Merkittävien menetystemme vuoksi
asiasta järjestetään tutkimus.
Kapteenin ja yliperämiehen
pitää tehdä selonteko tapahtumista.
Totta kai.
Keskusteltuani omistajien ja isäni kanssa
on selvää, että paljastuksilla
olisi seuraamuksia.
Kamalia seuraamuksia koko alalle.
Valas upotti Essexin.
Mutta se on totuus.
Jos vakuutusyhtiöt ja sijoittajat pohtivat
laivoja upottavia hirviöitä...
...merimiehiä arpomassa eloonjääviä...
Olemme öljyalalla. Me kaikki.
Menestyksen todennäköisyyden
pitää aina olla riskejä suurempi.
Mitä siis ehdotat, George?
Että ajoitte laivan karille.
Se on valetta.
Ja että miehet hukkuivat.
Sekin on valetta.
- Sinusta tulee kapteeni. - Niin on luvattu.
Vain jos laiva palaa täynnä rasvaa.
Tällä tavoin se taataan.
Teistä tulisi varakas mies.
Chase ei olisi enää maakravun nimi,
vaan tunnettu nimi,
joka kuuluu Nantucketin mahtisukuihin.
Pitäisikö kaunistella hyödyn nimissä?
Pyydämme teitä olemaan käytännöllinen.
Essexin upotti valkoinen valas.
Ne, jotka selviytyivät veneissä,
joutuivat tekemään kamaluuksia
pysyäkseen hengissä.
Palattuamme meidän pitäisi valehdella,
jotta te laivanomistajat
voisitte vaurastua ja nukkua yönne hyvin.
En kaunistele totuutta.
Sinunkaan ei pitäisi, George.
Kun näimme viimeistä kertaa...
Herra Chase!
...en osannut sanoa, mitä olisin halunnut.
Thomas.
Ehkä oikeita sanoja ei olekaan.
Lähden Falmouthiin, ja...
...oli... kunnia purjehtia kanssanne, sir.
Samat sanat, herra Nickerson.
Ole hyvä.
Onnea matkaan, Thomas.
Samoin teille, sir.
George Pollard kutsuttiin kuulusteluun.
Kapteeni George Pollard.
Koko Nantucketin kerma oli paikalla.
Se oli muodollisuus.
Päivää, kapteeni. Voitte istua.
Kertokaapa pöytäkirjaa varten.
Essexin upotti valkoinen valas
1 200 peninkulman päässä Ecuadorista.
Ihan kuin itse Owen Chase olisi puhunut.
Hän kertoi totuuden.
Kapteeni Pollardin omatunto oli puhdas.
Tutkimus oli huijausta.
Pollard lähti taas merille...
...etsimään valkoista valasta.
Sitä ei löytynyt.
Toinen hänen laivansa ajoi karille.
Kirous toistui.
Hän lopetti purjehtimisen.
Entä Owen Chase?
Hän piti sanansa.
Hän lähetti veneen Ducie Islandille.
Herra Joy oli menehtynyt.
Kolme muuta olivat yllättäen elossa.
Entä sen jälkeen?
Hän otti perheensä mukaan
ja muutti New Bedfordiin.
Hän aloitti alusta.
Hänestä tuli kauppalaivan kapteeni,
joka purjehti omilla ehdoillaan.
Nyt saitte rahoillenne vastinetta.
Helmikuun yöt ovat vuoden pisimpiä.
Nyt voitte kumpikin levätä.
Uskokaa pois, minä en lepää hetkeen.
Miksette?
Saitte tarinanne.
Juoni on nyt kirjattu muistiin.
Ehkä en ollutkaan juonen perässä.
Minkä sitten?
Jonkin muun, mitä annoitte tänä yönä.
Mitähän se mahtaa olla?
Rohkeutta mennä sinne...
...minne ei halua mennä.
Herra Melville...
...se, mitä kerroin teille...
Kerrotteko kaiken kirjassanne?
Siitä tulee fiktiota, herra Nickerson...
...joka pohjautuu totuuteen.
Enpä usko, että hyödynnän koko tarinaa.
- Kiitos. - Tässä. Ottakaa nämä mukaanne.
Vaadin, että otatte rahat vastaan.
Minä vaadin, että pidätte ne.
Minä vaadin, että selvä henkilö päättää.
Palaatte siis...
Pittsfieldiin, Massachusettsiin.
- Onnea matkaan. - Kiitos.
Kuulkaahan...
Kuulin, että joku mies porasi maata...
...ja löysi öljyä.
- Se ei voi olla totta. - kuulin.
Öljyä maasta.
Uskomatonta.
Melvillen romaani valmistui vuonna 1850.
Moby Dick julkaistiin vuotta myöhemmin.
Nathaniel Hawthorne totesi kirjasta:
"Se on Homeroksen veroinen eepos."
Suomennos: Eija Virtanen